Jeg kan ikke bare fortelle ham det.
- Men du liker ham, ikke sant? - Det er ikke poenget.
Men det er jo det som er poenget.
Våre skikker er annerledes.
- Jeg ville aldri... - Han kommer ikke til å gjøre noe.
Vi får se.
Du kjenner ham bedre enn meg...
Det håper jeg da inderlig.
...men det overrasker meg ikke om han ikke er klar over situasjonen.
- Vi diskuterer det ikke mer. - Greit.
Om du vil at jeg skal gi ham et hint...
Husker du siste gang så mange hadde fri?
Det er takk til Heightmeyer.
Hun insisterte at ledelsen ga oss en obligatorisk fridag.
Vi tar oss vel ikke fri her på vanlig vis.
Og ikke tro at jeg ikke vet at du skiftet temaet.
Mitt folk har en hviledag hver fjerde dag.
- Nå det er sivilisert. - Ja.
- Skal vi ta en sen lunsj sammen? - Gjerne det.
Jeg glemte bantos- pinnene i gymmen.
- Kan jeg møte deg der? - Ja visst.
TRE TIMER TIDLIGERE
- Hei. - Hei.
- Hva gjør du her? - Det er her jeg jobber.
Men det er fridagen vår.
- Burde ikke du nyte den, da? - Jeg ligger etter på forskningen min.
Ville levere noen resultat før den nesten overføringa til Jorda.
Greit.
Bra.
Jeg hadde tenkt å dra og spise. Vil du bli med?
- Jeg kan ikke, jeg... - Du kan ikke spise lunsj?
- Jo, det kan jeg. - Skal du spise i dag?
- Selvsagt. - Flott.
Spis sammen med meg.
Det er ikke personlig, men...
Jeg innleder ikke et forhold med folk som jobber for meg.
Jeg jobber ikke for deg.
Jeg er sjefen din.
Egentlig er du min sjefs sjef.
Men samme hvor indirekte det er...
Ja, men med den tankegangen jobber jo alle på planeten for deg.
- Skal du ikke være venner med noen? - Venner er en ting.
Å, du tror...
Å, vent. Jeg skjønner.
Du tror dette er et stevnemøte.
Nei da. Dette er ikke et stevnemøte. Dette er lunsj.
Det er bare slik vi fyller drivstoff på kroppene våre.
Du putter mat i kjeften, tygger og har noe-
- mer vinnende enn en vegg på tvers av deg. Det er alt.
Du må innrømme at jeg er mer tiltalende enn en vegg.
Du trenger ikke å innrømme det, men det vil gå hardt utover egoet mitt-
- om du ikke mente det.
Du er mer tiltrekkende enn en vegg.
Flott. Skal vi dra og spise?
- Jeg har en time til med... - Om en time, da.
Vi møtes i messa.
Elizabeth, du er tidlig ute. Et øyeblikk.
Kan vi avlyse lunsjen vår?
Hvorfor det?
Det dukket opp noe.
Men hva nå enn det er du må jobbe med kan vel vente?
Jeg ble invitert på lunsj av Mike Branton.
Å, ja?
- Vi hadde planer så... - Min venn, dr. Hewston, ringte meg.
Hun vil at jeg skal lære henne litt bantos- slåssing-
- så ikke bekymre deg.
Jeg har noe jeg kan fordrive tida med.
Ok.
- Er du sikker? - Ja.
Ok.
Hallo.
Å, du ser da vakker ut.
Takk, Carson.
Det er lenge siden jeg så deg i noe annet enn uniformen.
Det er vel ikke helt sant.
- Skal du noe spesielt? - Nei, skal bare spise lunsj.
Rodney og jeg skal på fastlandet og fiske.
Jeg vet, jeg ga dere adgang til Jumper- en.
Vil du bli med? Hvem vet hva slags fisk vi får?
En annen gang kanskje.
Har du et hett stevnemøte?
Hva? Hvem fortalte deg det?
Ingen, jeg tullet. Jeg hadde rett. Hvem?
Det har ikke jeg noe med.
- Ha en fin ettermiddag, Elizabeth. - Takk.
- Du lukter forresten godt. - Hold kjeft.
- Mener du det? - Ja.
- Med hånda på hjertet? - Ja.
Hva er det?
Jeg vet ikke om jeg kan respektere deg heretter.
Slutt.
Du mener at When Harry Met Sally er bedre enn Annie Hall? Du er gal.
Den er det.
When Harry Met Sally er en gjenskapelse-
- en billig imitasjon, en dårlig cover-låt av Annie Hall.
- Du vet det, ikke sant? - Jeg er uenig.
Det er derfor du er gal.
Dette vil aldri fungere, da.
- Dette? - Lunsj.
Nå, betyr det at du ikke tror at menn og kvinner kan være venner?
- Det sa jeg ikke. - Du trengte ikke det.
Enhver dame som liker When Harry Met Sally tror...
...ikke at de kan være venner. - Greit. Så tror jeg det, da.
Hva sitter jeg igjen med, da?
Lunsj, antar jeg.
- Kom. - Hvor?
Om jeg bare får en lunsj, skal jeg jaggu utnytte den.
- Det er vakkert her, ikke sant? - Ja.
Ferdig?
Ferdig.
Lunsjen er vel over.
Ja, den er vel det.
Jeg skulle ha tatt med dessert. Det ville ha vart lenger.
Jeg må komme meg tilbake.
Hva skal du i morgen?
- Mike... - Jeg liker deg-
- og jeg er veldig sjarmerende.
La oss se om du kan gjøre det til noe negativt.
- Jeg tror ikke... - Best om du ikke tenker.
Kan du slutte å avbryte meg?
- Du gjør det ofte. - Nei da.
Å, jo. Jeg hater det når folk avbryter meg.
Om jeg ikke hadde avbrutt deg, ville vi aldri hatt lunsj sammen.
Man må ta seg fri nå og da.
Greit, jeg er ikke helt uenig.
Var det for mye?
Dette går ikke.
- Fordi vi jobber sammen? - Dette deler fokuset mitt.
- Gi det en sjanse, se om... - Beklager. Jeg...
Jeg burde ikke ha gjort dette. Jeg tenkte jeg...
Dr. Weir, vennligst kom til kontrollrommet øyeblikkelig.
Hva skjer?
En eksplosjon ved bunnen av tårnet.
Det er minst tre døde og rundt et dusin er hardt skadd.
Eksplosjon? Var det maskinsvikt?
Vi sjekker det, men vi tror ikke det var maskinsvikt.
Så det kunne ha vært en bombe.
FEM TIMER TIDLIGERE
Der er du. Jeg har lett etter deg overalt.
Har du glemt det?
- Nei. - Du glemte det.
Du skulle lære meg og Ronon hvordan å spille golf.
Det var planen.
Jeg har andre planer dessverre.
- Andre planer? - Jeg skal ha lunsj med Elizabeth.
Da har du enda tid.
Ja, sant.
Jeg er redd jeg har forsømt rapportene mine.
Jeg ville ta igjen det forsømte før jeg møtte Elizabeth.
- Ok. - Om du vil, kan jeg avlyse...
Nei da.
Hun trenger litt tid vekk fra kontoret. En annen gang.
Vet du, John, jeg har rapporter også.
Å, nei, du. Dette skal bli moro.
Moro?
Pent skudd.
Takk, Jim. Den var ganske pen, hva?
Det er sporten? Å slå en ball så langt som mulig?
Det er et spill, og nei, det er litt mer komplisert.
Det er 18 hull med varierende lengder og dimensjoner.
Først må man geleide ballen gjennom vann- og sandfeller-
- til du kommer deg på greenen. Så putter du ballen i hullet.
Så dette er en vannfelle?
Vi har ikke en bane enda. Vi har bare en slagbane...
...hvor du... - Bare slår ballen?
Ja.
Er det så vanskelig, da?
Jeg får det til å se lett ut, men jeg har spilt siden jeg var seks.
Det kan se lett ut, men å utvikle en pen sving som min tar mange år...
Sånn?
- Den var ok. - Ok? Du ser ikke hvor den landet.
Det distansen som teller, men presisjonen.
Pek ut et punkt så slår jeg dit.
For det første er grepet ditt feil.
Å, ja, selvsagt. Der er du.
Jeg tenkte å snakke med deg om en rar smerte...
Vent litt. La meg stoppe deg der.
Det er den første fridagen min på en måned.
Dr. Cole er i sykestua og hjelper deg med glede.
- Ok, greit nok. - Bra.
Hva står på, Carson?
- Fisking. - Hva?
Rodney og jeg skal til fastlandet og fange noe som ligner en ørret.
Lyst til å bli med? Kongens sport.
Jeg mente ridning var kongens sport.
For de kjedelige kongene.
Carson, du er skotsk. Dette er ditt spill.
- Vil du ikke heller spille golf? - Har aldri interessert med for det.
Kom an, siste sjanse.
Jeg tror vi melder pass.
Ikke bli sjalu når jeg kommer tilbake med den rekordstore ørreten.
Takk.
- Vi skal beherske oss. - Å, ja.
På tide med en skikkelig sport. Kom igjen.
- Ta den andre fyren sitt flagg, hva? - Ja.
- Ingen strafferegler? - Hva?
Om den andre fyren drar deg etter håret eller biter?
Bit tilbake.
Akkurat, ja.
- Er du klar? - Så klar som jeg blir.
- Ett poeng til meg. - To ut av tre.
- Runde to. Med en hånd. - Hva?
Vanskelighetsgraden øker etter hver runde. Det simulerer ekte kamp.
Etter en trefning kan du ha blitt skadd.
Runde to. Med en hånd.
La meg lære meg runde en først, ok?
Ok. Runde to.
- To poeng på meg. - Tre ut av fem.
Dette kan jeg forsette med hele dagen. Jeg svetter ikke engang.
Ja da, ja da.
Runde tre.
Å, kom an. Dette finner du på på sparket.
Dette er ikke en tradisjonell sport.
Dette er en unnskyldning for å få meg til å se dum ut.
Om du vil gi deg...
Beklager.
- Dette spillet suger. - Du må fokusere.
Jeg vet ikke om det vil være mulig heretter.
Hjelp meg opp. Jeg har en idé.
Vondt, ikke sant?
- Sånn? - Ja, du må treffe den...
...midt på så hardt som mulig. - Ok.
Dette er livet. Sånn skal man tilbringe en fridag.
Lene seg tilbake, spise litt usunn mat og høre på musikk.
Liker du den musikken?
Er det noe galt med den?
Nei da.
Jeg holder meg til golf.
Det spillet ditt ligner for mye på jobben min.
Hvor lenge er det siden du kom hit? Ett år?
- Ett og et halvt år. - Ett og et halvt år?
Har du andre venner enn meg og Teyla?
Det er ikke det at vi har gått lei av deg.
Er du sammen med noen?
Som i en kvinne?
Eller en mann.
Nei.
Jeg er ikke klar for det enda.
Ikke klar for det?
Etterlot du noen på Sateda?
Kone?
Nært nok.
Beklager.
Hva med deg?
Hva med meg?
Når skal du gifte deg?
Jeg har allerede prøvd det. Gikk ikke så bra.
Det er forresten ingen her som... Ja, du vet...
Jeg så for meg at du og Teyla... Du vet...
- Å, ja? - Ja, hvorfor ikke?
Rødt lys. Dra nå.
La oss få disse to til operasjonssalen med en gang.
- Hva skjedde? - En eksplosjon.
Minst tre er døde, rundt et dusin er skadd.
Doktor?
Å, herregud. Teyla.
- Klarer hun seg, doktor? - Hun har tapt mye blod.
- Få henne til sykestua, nå. - Klarer hun seg?
Kom an. Få fart på dere.
- Hva skjedde, Radek? - Det var en eksplosjon.
- Ja, men hvorfor? - Jeg vet ikke enda.
Jeg fikk ikke komme til før de hadde ryddet vei.
- Hvorfor er dere så sene? - Transporter- ene virker ikke.
- Det er en del trapper. - McKay tror han vet noe.
- Hva da? - Det sa han ikke.
Tårnet står i alle fall ikke i fare for å falle.
- Men det er noe veldig rart. - Hva da?
De få øyevitnene vi har sier at dr. Hewston sprengtes.
- Hva mener du? - Er det mulig?
Ut ifra det vi vet, stod hun midt i gangen og bare eksploderte.
Selvmordsbombe?
Det trodde jeg også, men jeg har skannet området-
- og jeg finner ikke spor av eksplosiver.
VI vet ikke hva det er vi har med å gjøre her.
Jeg er en grei kar å jobbe for.
FJORTEN TIMER TIDLIGERE
Jeg er så opptatt med det som er viktig-
- at jeg ikke kan overvåke det dere jobber med.
Derfor har dere mye frihet.
Men dere kan ikke bare gjøre som dere vil.
Vi har regler og protokoller som skal beskytte både byen-
- og de stakkarslige livene deres.
- Om jeg bare kan... - Nei. Du får ikke avbryte meg.
Jeg hadde en fantastisk drøm før dette skjedde.
Så dere får stå og lytte.
Dere ble sendt for å katalogisere en Ancient lab-
- og dere aktiverte en innretning uten å vite hva det var?
- Vi trodde det var... - Dere tok feil.
Men du gjorde jo det samme i forrige uke.
Men om jeg gjør en feil, kan jeg rette på det.
Når dere gjør en feil, er det jeg som må rette på det.
Når vi skjønte at den sendte ut stråling, slo vi den av.
Vil dere ha en medalje?
Min fire år gamle niese kunne ha klart det.
Det betyr ikke at dere er smarte bare litt mindre dum.
Rodney, vær snill.
Så? Kommer de til å leve? Og viktigere, kan jeg legge meg igjen?
Testene tilsier at alt er i orden.
Dere burde komme tilbake om 24 timer så vi kan forsikre oss om det.
Dere var heldige fordi her kan det å vri på en bryter-
- ende med at tusenvis av folk dør.
Dere må være mer forsiktig.
Ok.
- Ta dere fri i morgen. - Vi har allerede fri i morgen.
Det er den obligatoriske fridagen.
Er det?
Allerede?
Å, flott.
Katie?
Hallo? Katie?
- Rodney. - Der er du.
- Hva gjør du her? - Hva gjør du her?
Jeg tar meg av disse små bregnene vi fant på M4L-279.
De er veldig skjøre nå. Om jeg lar dem være for lenge...
...vil de dø. - De er jo bare bregner.
Jeg mente at du trenger jo litt fritid som resten av oss.
De produserer et enzym som kanskje kan helbrede blodkreft.
- Disse? Virkelig? - Ja.
Hva skal du gjøre? Hadde ikke du planer?
Å, ja, med Beckett. Det er derfor jeg kom hit.
Jeg må ha en unnskyldning.
- Hvorfor det? - Fordi vi skal fiske.
Og jeg vet ikke om en verre måte-
- å tilbringe dagen på enn å stå opp til hofta i vann og tre mark på en krok-
- mens jeg får høre hva Carson mener om en hel rekke kjedelige tema.
Det fenger ikke på noen måte.
Hvorfor sa du ja, da?
Han sa: "Vil du dra og fiske neste måned?"
Jeg håpet noe ville skje sånn at jeg slapp unna.
- Og nå er det en måned senere... - Ingenting har skjedd.
Jeg tenkte om jeg sa at vi endelig hadde en ettermiddag sammen-
- der jeg spanderer lunsj på deg så må han gi meg fri.
Jeg må passe på bregnene.
Om jeg hadde ei krone for hver gang ei jente brukte den unnskyldningen...
Vet du hva? La meg bringe lunsjen hit.
- Vi kan spise her. - Vil du passe bregnene med meg?
I kampen mellom bregner og fisk vinner bregnene hver gang.
- Det ville vært fint. - Flott. Jeg er straks tilbake.
Ok.
Har du sett. Vi tenker likt.
- Jeg skal hente litt nistemat også. - Ja. Angående det.
- Rodney. - Nå skal du høre.
- Du vet at jeg gjerne vil bli med. - Nei.
Det vil jeg. Jeg støtte akkurat på Katie Brown.
Hun likte ikke at jeg heller dro på kysten for å fiske-
- med bestevennen min enn å besøke henne.
Vi ser hverandre så sjelden, jeg vet ikke engang om vi er sammen.
- For å si det enkelt. - For sent.
Jeg sa jeg skulle tilbringe dagen med henne.
- Greit. - Om det var en annen...
Nei da, jeg forstår.
Nesten uke blir jeg med, 100% sikkert.
- Lover du? - Så absolutt.
- Ok. - Det er tidlig enda.
- Du finner nok en erstatter. - Det kan du vedde på.
Si hallo til Katie for meg.
- Det skal jeg. - Mor deg.
Det skal jeg.
Ja.
Dette er fint.
Ja, det er det.
Jeg må si, etter all den galskapen med Cadman i fjor-
- antok jeg at forholdet ikke stod til å reddes.
- Hvorfor det? - Du hadde en annen bevissthet-
- i kroppen din som tok over på vårt første stevnemøte-
- og tvang deg til å kysse meg.
Det var litt ubehagelig.
- Så du overså meg i et par måneder. - Nei da.
Jo, det gjorde du. Men det er greit, antar jeg.
Jeg kan ikke forestille meg det. Og å måtte bli påminnet om det?
Ja, det var litt rart der en stund.
I det siste har du virkelig anstrengt deg for å sette av tid til meg.
Og det har vært fantastisk.
Det er rart.
Så ergerlig som det er, å se lillesøsteren min så lykkelig-
- med familien sin...
Det gikk opp for meg at...
Vel...
...jeg vil gifte meg.
Vil du?
Å, nei. Ikke med deg.
Å, nei.
Det var ikke et frieri. Jeg bare...
...snakket. - Akkurat.
Ikke misforstå.
Det er ikke at jeg ikke vil gifte meg-
- med en som deg. Kanskje deg. En gang i framtida.
Jeg vet. Det er ok.
Jeg liker deg virkelig.
Jeg vet det, og jeg liker deg også.
Jeg vet det.
Og det synes jeg er forvirrende for å være ærlig.
- Det mener du ikke. - Nei, nei.
De andre synes det også.
De kjenner deg vel ikke som jeg gjør.
Det skremmer meg.
Om du lærer å kjenne meg slik de gjør...
Jeg kjenner deg ganske godt.
Det er lett å lese deg.
Jeg beklager at jeg overså deg så lenge.
Det tror jeg nok.
- Hva var det? - Jeg vet ikke. Jeg må dra.
Selvmordsbombe?
Det trodde jeg også, men jeg har skannet området-
- og jeg finner ikke spor av eksplosiver.
Vi vet ikke hva det er vi har med å gjøre her.
- Zelenka, kom inn. - Ja, Sheppard og Ronon er her.
- Hva har du funnet ut? - Dere må komme og se dette.
Jeg driver enda og formulerer dette så tilgi meg om det blir komplisert.
- Hva vet du? - I går kveld-
- drev dr. Hewston og dr. Watson-
- å katalogiserte en ny Ancient lab.
De aktiverte denne maskinen.
Den begynte å sende ut en merkelig stråling-
- men de slo den av med en gang.
Dr. Beckett undersøkte dem og de så ut til å være friske.
Ettersom faren ikke var overhengende-
- bestemte vi oss for å finne ut av det senere.
- Det var en feiltagelse. - Hva er det?
Teknologien er utrolig komplisert.
Det ser ut til å være et våpen skapt for å bekjempe Wraith- ene.
Prosjektet ble nedlagt tidlig fordi den påvirket alle...
...også Ancient- er og mennesker. - Og hva gjør den?
Den skaper eksplosive svulster.
- Eksplosive svulster? - Hva?
- Tuller du? - Ja, enn om.
Den er ganske genial.
Innretningen utstråler millionvis av bestrålte partikler-
- som er programmert genetisk til å samle seg bak lungene.
På veien dit samler de sporstoffer-
- fra kroppen vår som de trenger for å fullføre et eksplosiv-
- som eksploderer når svulsten når sin kritiske masse.
- Så denne fyren, Watson... - Har blitt utsatt for det.
Vi må finne ham fordi den kan eksplodere når som helst.
Det er ikke forferdelig. Vi begynner med en gang.
Hva heter han?
James. James Watson.
TO TIMER TIDLIGERE
Neste uke blir jeg med, 100% sikkert.
- Lover du? - Så absolutt.
- Ok. - Det er tidlig enda.
- Du finner nok en erstatter. - Det kan du vedde på.
Si hallo til Katie for meg.
- Det skal jeg. - Mor deg.
Det skal jeg.
- Faen. Slutt med det. - Slutt med hva? Å vinne?
- Du har ikke vunnet enda? - Carson.
- Skal du bli med i sjakklubben? - Nei.
- Skal du se på? - Vel...
...egentlig lette jeg etter noen å dra på fisketur med. Rodney stakk av.
- Overrasker meg ikke. - Jeg vet. Interessert?
Ja, men vi spiller med innsats.
Ingen klarer å slå meg. Jeg har vunnet en bordvifte-
- dr. Mallozzis anime DVD-samling-
- og en gratis svensk massasje fra dr. Ambrose.
- Kanskje vi kan dra neste uke? - Greit, lykke til.
Å, jeg trenger ikke hell.
- Sjakkmatt. - Faen.
- Maler du? - Hei, doktor.
Ja, jeg maler.
Og du er flink.
Moren min var en kunstlærer. Vi malte på helgene.
Jeg sluttet en stund. Hadde ikke tid under grunnutdannelsen-
- og de første par åra i militæret-
- men jeg begynte med det igjen ettersom utsikten er så fin.
Ja.
Du vil vel ikke tilfeldigvis bli med meg på fisketur?
Om du hadde spurt meg tidligere, så, men nå vil jeg bli ferdig med dette.
Det ser ferdig ut.
Det er derfor jeg er maleren og du er doktoren.
Godt poeng. Hygg deg, major.
Det kan du regne med.
- Å, hei, sir. - Hallo. Jeg bare...
Jeg drev akkurat og tenkte på deg.
Skjer det med deg?
Du tenker på noe og vips så er det der.
Jeg er ikke synsk, men hvem vet?
- Vel, faktisk... - Vet du hva? Jeg beklager.
Du skulle til å si noe og så avbrøt jeg deg.
Ha en hyggelig dag, dr. Biro.
Så absolutt.
Ha det.
Lite å gjøre?
Carson. Hva gjør du her? Det er fridagen din.
Fisketuren min ble avlyst så jeg tenkte jeg kunne-
- gjøre noe av papirarbeidet jeg aldri får gjort.
- Det var synd. - Ja.
- Går det bra med deg? - En migrene.
En skikkelig vond en. Jeg har tatt noe-
- men jeg kan ikke ta mer ettersom jeg jobber.
- Du skulle ha tilkalt meg. - Tuller du?
Du har ikke snakket om annet enn den fiskerturen i to uker.
Den ble avlyst så du kan dra.
Jeg tar over vakta di.
- Er du sikker? - Ja, det skjer ikke noe her, så.
Ta noe bedøvende og hvil deg.
Du har reddet meg.
- Jeg vet. - Takk, Carson. Takk.
Ingen årsak.
Om du skal spille volleyball, må du ha skikkelige gymsko.
Jeg vet det.
Jeg har bestilt et par, men det tar så lang tid å få tak-
- i ting som ikke er viktige for oppdragets skyld.
Du, unge dame, er viktig for oppdragets skyld...
...så ikke spill med sandaler. - Ok, doktor.
Greit, vi er ferdige her. Vi skal ordne deg noen krykker så...
Meyers, tilkall sykepleierne og doktorene.
Du, hent to førstehjelpsskrin, et par bårer og følg meg.
Hva skjedde? Hvor trenger dere meg?
- Hva skjedde? - En eksplosjon.
Minst tre er døde, rundt et dusin er skadd.
Doktor?
Teyla.
- Carson. - Jeg er her.
Du har vært i en eksplosjon. Du ble truffet i sida.
Vi skal nok få ordnet deg.
Lett som bare det. Dette kan jeg gjøre i søvne.
Greit, ferdig.
Takk.
Utrolig, måten du ordnet pulsåren.
Du blir ikke overlege om du ikke er god.
Du har en pasient til. Han fikk skåret opp beinet sitt.
Flytt henne inn på intensivavdelinga og ham inn hit.
- Ok. - Sagt enkelt.
Den skaper eksplosive svulster.
Eksplosive svulster?
- Tuller du? - Ja, enn om.
- Så denne fyren, Watson... - Har blitt utsatt for det.
Vi må finne ham fordi den kan eksplodere når som helst.
Det er ikke forferdelig. Vi begynner med en gang.
Hva heter han?
James, James Watson.
Watson?
Stakkaren var her i går kveld. Han har vært uheldig.
Dr. Watson, dr. James Watson, meld fra hvor du er med en gang.
Du var populær. Hør etter om hva det er de vil, er du snill?
Han er i operasjonssalen nå?
Jeg må snakke med Beckett.
Det er dr. McKay.
- Hva er det? Jeg er litt opptatt. - Carson.
Han har blitt smittet med en eksplosiv svulst.
Den drepte Hewston og forårsaket eksplosjonen.
- Hva fabler du om? Det er ikke... - Det er mulig, Carson.
Dere må kommer dere vekk derfra.
Bombepersonalet er på vei.
Vi kan ikke flytte ham.
Det er du som må flytte deg, ikke han.
Alle sammen må komme seg vekk herfra.
Jeg igangsetter protokoll sju.
Skynd dere. Han blir, dere drar.
- Hva med deg? - Jeg blir værende.
- Jeg også. - Jeg har ikke tid til dette.
- Du klarer ikke dette alene. - Å, Gud.
TAST INN KODEN FOR Å STENGE AV ETASJEN
ETASJEN ER AVSTENGT
Tusen takk. Få på plass skanneren, vi har en svulst å fjerne.
Han har brukt autoriseringskoden sin til å stenge av etasjen.
Vi er utestengt.
Carson, du kan ikke mene at du skal operere på denne karen.
Hvor mye tid har jeg?
Vi vet ikke.
Han og Hewston ble smittet samtidig og svulsten hennes har eksplodert.
Vi kan ikke kaste bort tida, da.
Foretar det første innsnittet.
Du er veldig modig, men...
Enn om eksplosjonen skader bygget?
- Enn om tårnet faller ned? - Akkurat.
Å sende ham til den andre enden av byen er jevngodt med mord.
Han er allerede død.
- Ikke faen heller. - Carson.
- Jeg kan ikke beordre deg, men... - Nei, det kan du ikke.
Ha karene dine klare.
Jeg åpner dørene når jeg har fjernet svulsten.
Beckett, over og ut.
- Hvor mye tid har gått? - Ti minutter.
Krisemannskapene står klare.
- Kan du ikke omgå koden hans? - Det vil ta en halv time.
- Om han ikke er ferdig da, så... - Dette er galskap.
Oberst Sheppard, jeg har fjernet svulsten-
- og åpner nå opp etasjen.
Han er på vei. Bare vent der.
- Si at han får møte meg på halvveien. - Vent der, doktor.
Desto fortere jeg får den ut av mitt åsyn, desto bedre.
Kan du sy ham sammen, er du snill?
Jeg er straks tilbake.
Rolig. Rolig.
Takk.
Jeg har akkurat levert den.
Hei.
Går det bra?
Nei.
- Trenger du hjelp? - Nei.
Jeg er nesten ferdig.
Han hadde ikke så mye.
- Du sender det tilbake til familien? - Ja.
Vi skal det. De har ikke fått vite det enda.
Vi skal sende...
...kroppen...
...tilbake til Jorda, og...
Jeg skal fortelle moren hans om det.
- Jeg skulle ha dratt på fisketur. - Ikke.
Om jeg hadde dratt på fisketuren-
- om jeg bare hadde sjekket den maskinen i stedet...
Rodney.
Gjort er gjort.
Jeg vet.
Og...
...det er det som gjør så vondt.
- Hvor skal du? - Jeg vil være med på minnegudstjenesten.
Jeg tror ikke du burde være oppe.
Jeg klarer meg.
Greit.
- Jeg henter en rullestol. - Nei.
Jeg vil stå i hans ære.
Hvordan går det med deg?
Meg?
Bare bra, men jeg har ikke nylig blitt operert.
Det var ikke det jeg mente.
Det har ikke gått opp for meg enda.
Jeg ser ikke fram til det.
Jeg føler et stort savn.
Han...
Jeg føler et stort savn.
Ja, jeg forstår.
Vi har sagt farvel til mange venner i dag.
Vårt oppdrag er et farlig et.
Vi mister folk.
Noe vi alle er klar over.
Men Carson var...
Jeg kan ikke huske at noen klaget på ham...
...i det hele tatt.
Han var snill.
Han var...
Han var en healer, og vi vil savne ham sterkt.
George Fabricius sa:
"Døden innhenter oss alle...
...men store prestasjoner...
...bygger et monument som vil vare til sola blir kald."
Hvert eneste liv som Carson reddet...
...er et monument.
Det er en stor trøst.
Hvordan gikk det på Jorda?
Det var... Det var forferdelig.
Men familien din var utrolig.
Ja, det er de. Mye folk?
Kirka var fullstappet.
Godt å høre.
Det blir ikke det samme uten deg.
Det kan du si.
Vet du...
...universet er stort.
Hvem vet? Kanskje vi...
...møtes igjen. - Ja.
Hvem vet?
Du var det nærmeste jeg har kommet en bestevenn.
Jeg er så veldig lei meg.
- Jeg skulle bare ha... - Du.
Dette er ikke din feil.
Du sier bare det jeg vil høre.
Det er det bestevenner gjør av og til.
Og i dette tilfellet er det også sant.
Ta vare på deg selv, Rodney.
Ha det, Carson.
Tekst: SDI Media Group
[NORWEGIAN]